23.976 Romanian from Bluray RETAiL
UNORA LE PLACE JAZZUL
MOZARELLA POMPE FUNEBRE
- Charlie, acolo e? - Da, domnule.
- Cine e patronul ? - V-am mai spus.
- Împrospătează-mi memoria. - Ghetre Colombo.
- Ce frumos ! Care e parola ? - "Am venit la înmormântarea bunicii."
- Poftim biletul de intrare. - Mulțumesc, Charlie.
Dacă vreți o masă lângă ring, spuneți-le că purtați sicriul.
- Bine, Charlie. - E gata. Când începe ?
Ar fi bine s-o șterg. Dacă mă vede Colombo, "adio, Charlie."
Adio, Charlie.
Lasă-mă cinci minute și după aia lovește în plin.
S-a făcut.
Bună seara !
Sunt dl Mozarella. Cu ce vă pot ajuta ?
Am venit la înmormântarea bătrânei.
Nu v-am mai văzut pe aici.
- Pentru că n-am băut. - Vă rog.
Unde e priveghiul ? Sunt unul dintre cei care duc sicriul.
Du-l pe domnul în capelă, în strana numărul trei.
Da, dle Mozarella. Pe aici !
Dacă trebuie să mori, așa merită s-o faci.
Urmați-mă !
- Ce doriți, domnule ? - Alcool.
- Îmi pare rău, servim doar cafea. - Cafea ?
Cafea cu scotch, cafea canadiană, cafea cu whisky.
Scotch și niște apă tonică.
Stai puțin ! N-ai o masă mai departe de orchestră ?
Cum ar fi cea de acolo ?
E rezervată pentru rudele apropiate.
Mai vreau o ceașcă de cafea !
Mai vreau o cafea.
Adu un cec, în caz că e vreo razie.
Ce razie să fie la pompele funebre ?
Unii n-au pic de respect pentru morți.
Joe, e seara cea mare, nu ?
- Da. - Ce ? Nu, diseară luăm banii. Asta e bine.
- De ce ? - Mi-am pierdut o plombă.
Trebuie să merg la dentist mâine.
Nu mai muncim de patru luni
și tu dai banii pe dinți ?
E doar o plombă. Nu e obligatoriu să fie de aur.
"Nu e obligatoriu să fie de aur."
Cum poți fi atât de egoist ? Datorăm chiria
și trebuie să dăm 89$ la Moe's Delicatessen. Avocații chinezi ne dau în judecată
pentru că n-am plătit la spălătorie.
Am împrumutat bani de la toate fetele.
- Ai dreptate. - Sigur că am.
O să le dăm tuturor câte ceva.
- Ba nu. - Nu ?
Nu, mâine mergem la cursele de cai și pariem tot pe Greased Lightning.
Greased Lightning ? Pui banii mei pe un câine ?
Max mi-a vândut pontul. Cumnatul lui manevrează iepurele.
- Ce mă interesează pe mine iepurele ? - Cota lui e 10-1 .
- Mâine o să-i plătim pe toți. - Și dacă pierde ?
De ce-ți faci griji ? Postul ăsta o să țină mult.
- Și dacă nu ? - Jerry, de ce trebuie să fii mereu pesimist ?
Dacă dă mașina peste tine, dacă e să cadă bursa.
Dacă Mary Pickford divorțează de Douglas Fairbanks.
Dacă Dodgers pleacă din Brooklyn.
- Joe ? - Să zicem că lacul Michigan se umple.
Nu te uita acum, dar tot orașul e sub apă.
Patru,
trei,
doi,
unu.
Atenție ! E o razie.
Sunt agent federal. Sunteți toți arestați.
Mai vreau o cafea.
Hei !
- Gata cu servirea. Să mergem ! - Unde ?
La un club pentru contrabandiști. Te înscriu.
- Nu vreau. - O să-ți placă acolo.
Croitorul închisorii o să-ți facă niște ghetre speciale. Dungate.
Ce glumă bună ! Care e acuzația acum ?
Îmbălsămarea oamenilor cu cafea de 86 grade.
Eu sunt un simplu client.
Haide ! Știm că ești patronul.
Mozarella e doar de fațadă.
- Mozarella ? N-am auzit de el. - Noi am aflat altceva.
De la cine ? De la Charlie Scobitoarea ?
Charlie Scobitoarea ? N-am auzit de el.
Lapte.
Ești prea deștept ca să-ți bei propria marfă ?
În picioare !
- Cheltuiești aiurea banii contribuabililor. - Cheamă-ți avocatul, dacă vrei.
Ei sunt avocații mei. Toți au învățat la Harvard.
Bine.
Mai vreau o cafea.
Treci acolo ! Treci acolo !
Am rezolvat o problemă. Nu trebuie să ne gândim pe cine să plătim primul.
- Liniște ! Gândesc. - Administratorul o să ne dea afară.
Moe de la alimentară n-o să ne mai dea cârnați pe credit.
Nu putem împrumuta de la fete. O să ajungă la pușcărie.
Gura.
Oare cât ne dă Sam, agentul de pariuri, pe hainele noastre.
Sam ? Nimic. N-o să-mi pariezi haina pe un câine.
- Jerry, ți-am spus, e sigură. - O să înghețăm.
Sunt sub zero grade. O să facem pneumonie.
Are o cotă de 10-1 . Mâine o să avem 20 haine.
Joe...
Greased Lightning ?
De ce te ascult ? Ar trebui să mă duc la psihiatru.
Parcă nu vorbeai cu mine.
Uită-te la violonistul ăla ! E îmbrăcat mai bine ca mine.
- Ceva azi ? - Nimic.
Mulțumesc.
- Ceva azi ? - Nimic.
Mulțumesc.
Nu mai pot, Joe.
Mi-e foame, am febră, am pantoful găurit.
Dacă-mi dai o șansă, am putea trăi regește.
- Cum ? - Un câine un cursa 3.
- Galloping Ghost. - Nu.
Ba da. Are cota 15-1 și e pista lui preferată. Îi place noroiul.
Ce vrei ? Capul meu pe tavă ?
Nu, basul tău. Dacă-l amanetăm împreună cu saxofonul meu...
Ai înnebunit ? Suntem singuri pe râu și tu vrei să amanetezi vâslele.
Bine, fă foamea ! Ce-mi pasă ? Îngheață !
- Ceva azi ? - Tu erai.
Ai mult tupeu.
Mulțumesc.
Joe, vino încoace.
Nellie, dacă e în legătură cu sâmbătă seară, pot să-ți explic.
Ce ticălos ! Am cheltuit patru dolari să-mi aranjez părul,
mi-am luat lenjerie nouă,
i-am făcut o pizza mare,
- dar unde erai tu ? - Unde erai ?
- Cu tine. - Cu mine ?
Nu-ți amintești ? Aveai dureri de măsele.
l se umflase falca.
Da ?
Și încă cum !
A trebuit să-i fac transfuzii. Nu ?
Da. Avem aceeași grupă de sânge.
0.
Nellie, o să mă revanșez.
Până acum minți frumos.
Cum ne găsim de lucru, te duc la cel mai tare restaurant din oraș.
Ce zici, Nellie ? Poliakoff are ceva pentru noi ? Suntem disperați.
Din întâmplare, caută un basist
și un saxofonist.
Nu ?
Da.
- Ce ne oferă ? - Trei săptămâni în Florida.
- Florida ? - La Seminole-Ritz, în Miami.
Transportul și cheltuielile sunt plătite.
Nu e fantastică ? Hai la Poliakoff.
Da. Stați ! Are oaspeți. Trebuie să așteptați, băieți.
Bine, așteptăm.
Gladys, sunt trei săptămâni în Florida,
cu Sweet Sue and Her Society Syncopators.
Au nevoie de două fete la saxofon și bas.
Cum adică, cine e ? Poliakoff. Am o slujbă pentru tine.
Gladys, ești acolo ?
Gladys !
Meshugeneh. A cântat 1 12 ore la un dans-maraton.
Acum e în pat, a avut o cădere nervoasă.
- Spune-i să-și revină. - Și Cora Jackson ?
Ultima oară cânta pentru Armata Salvării.
Drexel 9044.
Ce tâmpite !
Suntem gata să plecăm spre Miami, când se întâmplă asta.
Saxofonista fuge cu un vânzător de Biblii, iar basista rămâne gravidă.
Bienstock, ar trebui să te dau afară !
Pe mine ? Sunt managerul, nu paznicul de noapte.
Alo ? Cu Bessie Malone.
Ce caută la Philadelphia ?
Pe bune ?
Bessie și-a lăsat părul lung și acum cântă cu Stokowski.
Bessie Fund Negru ?
Și Rosemary Schultz ?
Și-a tăiat venele când a murit Valentino.
Putem să ni le tăiem și noi, dacă nu găsim două fete în seara asta.
Nu mă interesează unde le găsești.
Dar să fie în tren la 8:00.
Fii nonșalant. Ai încredere ! Cum apare ceva, te caut.
Salut, Sig. Oare mai am loc pentru încă un ulcer ?
Nellie, vreau să sun interurban.
- Sig, vrem să vorbim cu tine. - Ce e ?
- În legătură cu treaba din Florida. - Treaba din Florida ?
- Nellie ne-a spus. - E prea târziu ?
Vă credeți amuzanți ? Cărați-vă de aici.
Vreau cu agenția William Morris, din New York.
Îți trebuie un basist și un saxofonist ?
lnstrumentele sunt bune, voi nu sunteți.
Vreau să vorbesc cu dl Morris.
- Ce avem ? - N-aveți forma bună. Salut !
Forma ? Cauți cocoșați ?
- Nu spatele mă deranjează. - Ce fel de formație e ?
- Trebuie să aveți sub 25 ani. - Părem tineri.
- Trebuie să fiți blonzi. - Ne putem vopsi.
Și trebuie să fiți fete !
- Putem... - Nu putem.
- Dl William Morris. - E o orchestră de fete ?
Asta vrea să zică. Îmi vine să-i rup gâtul lui Nellie.
Aștept.
Să discutăm. De ce nu ne-am putea angaja ?
Când am lucrat la Gypsy Tea Room, am purtat cercei de aur.
Când am cântat în trupa hawaiiană, am purtat rochii de iarbă.
- Ce-i cu el ? Bea ? - Nu,
dar are stomacul gol și i s-a urcat la cap.
Joe, sunt trei săptămâni în Florida.
Am putea împrumuta haine de la fete.
- Ți-ai stricat peruca. - Așa mai merge !
Luăm peruci de mâna a doua, ne mai căptușim...
O să ne spunem Josephine și Geraldine.
- Josephine și Geraldine ? - Da.
- Termină ! - Ce ?
Dacă vreți să faceți ceva bani diseară,
la University of lllinois e un bal de Ziua Îndrăgostiților.
- Acceptăm. - S-a făcut. Șase dolari de om.
Să fiți în campus, la Urbana, la 8:00.
Mergem până în Urbana pentru un concert ?
Sunt 12 dolari. Putem recupera una dintre hainele amanetate.
Dl Morris ? Sunt Poliakoff, din Chicago.
Aveți cumva două cântărețe ?
O saxofonistă și o basistă ?
Dacă William Morris nu te ajută, putem...
Hai, Geraldine.
Sunt 150 km, ninge. Cum ajungem acolo ?
- Găsesc eu o soluție. - Cum ar fi ?
- Nu mă îngrămădi. - "Nu mă îngrămădi."
- Cum a fost, fetelor ? - Ar trebui să-ți rup gâtul.
Te rog, Jerry. Nu așa se vorbește.
Nellie, ce faci diseară ?
- Diseară ? De ce ? - Pentru că am planuri.
- Nu fac nimic. - Serios ?
Mă gândeam să mă duc acasă, să mănânc pizza rece.
Stai acasă toată seara ?
Da, Joe.
Bine. Deci n-ai nevoie de mașină.
De mașină ? Fir-ai...
Nu e fantastic ?
Puteam sta trei săptămâni în Florida, cu totul plătit.
Zăceam la soare, printre palmieri, pescuiam.
Termină !
Poate chintă, poate nimic, o pereche de optari.
Aruncați-le, băieți !
- Ce ? - Am venit după o mașină.
- Da ? - Da. A lui Nellie Weinmeyer.
Muzicieni.
Mafioți.
Hai ! Așii merg.
E un coupe verde '25 Hupmobile.
- E aici. - Da, aici.
- Vreți benzină ? - Da, de 40 cenți.
- În contul drei Weinmeyer ? - De ce nu?
De fapt, fă-i plinul.
Mâinile sus.
Cu fața la perete !
Și tu, Scobitoare.
Hai !
Vino încoace.
Gata, șefule.
Charlie, nu te-am văzut de mult.
Ce e, Ghetre ? Ce cauți aici ?
Am venit să-mi prezint omagiile.
- Nu-mi datorezi nimic. - N-aș spune asta.
Ai vrut să-mi trimiți niște prieteni la morgă.
Nu știu ce vrei să spui.
Am atâtea sicrie pe cap.
- N-aș vrea să se risipească. - Serios, n-am fost implicat.
Păcat, Charlie ! Ai fi avut trei optari.
- Adio, Charlie. - Nu, Ghetre !
Te rog, nu !
Mi se face rău.
leșiți de acolo.
Hai !
- N-am văzut nimic, nu ? - Ce ? Nu, nimic.
Vedeți ?
Nu ne privește dacă vreți să vă faceți felul.
Nu vă cunosc de undeva ?
Nu, suntem doar doi muzicieni.
Am venit să luăm o mașină. A lui Nellie Weinmeyer.
E un bal diseară.
- Hai, Jerry. - Stați puțin.
Unde vă duceți ?
În Urbana ? Sunt 150 km până acolo, așa că...
Nu vă duceți nicăieri.
- Nu ? - Nu-mi plac martorii.
- N-o să suflăm o vorbă. - N-o să mai suflați deloc.
Nici măcar aer.
Să ne cărăm ! Ne ocupăm de ei mai târziu.
Cred că m-au nimerit.
- Au nimerit basul. - Nu curge sânge ?
Dacă ne prind, o să fie sânge grupa 0 peste tot. Hai !
- Unde fugi ? - Cât mai departe.
Nu e suficient. Nu-i cunoști. Ei ne cunosc. Toți golanii din Chicago o să ne caute.
TRABUCURl TELEFON
- Repede, dă-mi un bănuț. - Ce ?
- Dă-mi un bănuț. - Bine.
Suni la poliție ?
La poliție ? N-am apuca să depunem mărturie. Nu împotriva lui Ghetre Colombo.
Wabash 1098.
Joe, trebuie să plecăm din oraș. Să ne lăsăm barbă.
O să ne radem.
- Să ne radem ? - Da.
Acum ? Sunt gata să ne împuște și tu vrei să te razi ?
- Pe picioare, prostule ! - Pe picioare ? Ce...
Dl Poliakoff ?
Am înțeles că vă trebuie două muziciene.
Florida Limited pleacă de la linia 1 spre Washington,
Charleston, Savannah, Jacksonville și Miami.
Toată lumea la bord !
Ce e ?
Cum umblă pe chestiile astea ? Cum își țin echilibrul ?
Contează distribuirea greutății. Haide !
Bate vântul.
Cred că răcesc des.
- Nu mai trage de timp ! O să pierdem trenul. - Mă simt dezbrăcat.
- Parcă s-ar holba toți la mine. - Cu picioarele alea ? Ești nebun ?
Haide !
N-are rost. N-o să reușim, Joe.
Mă cheamă Josephine și a fost ideea ta.
Uite ! Uite cum se mișcă.
Parcă e un jeleu pe arcuri.
Cred că are un motor, ceva.
E un cu totul alt sex !
De ce te temi ? Nu ți-a cerut nimeni să naști.
Vrem doar să ieșim din oraș.
În Florida o lăsăm baltă.
Nu te las să mă convingi să fac ceva...
Ediție specială ! Șapte victime într-un garaj !
Ar putea urma un răspuns sângeros. Ediție specială !
- M-ai convins. Hai, Josephine. - Bravo, Geraldine !
- Rosella. - Vioară.
- Mai repede, Dolores ! - Trombon.
- Olga, ce-ți face spatele ? - Trompetă.
- Am ajuns. - Sunteți de la agenția Poliakoff ?
- Da, suntem noile fete. - Noi-nouțe.
- El e managerul, dl Bienstock. - Îmi pare bine !
Eu sunt Sweet Sue.
Numele meu e Josephine.
Daphne.
Saxofon, bas. Mă bucur să vă văd, fetelor. Ne-ați salvat viața.
Și voi, nouă.
Unde ați mai cântat până acum ?
Pe ici, pe colo... Și...
Am studiat trei ani la conservatorul Sheboygan.
Toată lumea la bord !
Aveți cușetele 7 și 7A.
7 și 7A.
- Mulțumim. - Cu plăcere.
Sentimentul e reciproc.
Obraznicule !
Se pare că Poliakoff a găsit două doamne adevărate.
Spune-le celorlalte fete să vorbească frumos.
Daphne ?
Nu mi-a plăcut niciodată Geraldine.
Bună ! Sunt basista. Spuneți-mi Daphne.
Bună !
Eu sunt Josephine. Saxofon.
Bună !
- Bine ați venit printre femei. - Mulțumim.
O să vă pară rău !
- Scoateți-vă corsetele și întindeți-vă. - Eu nu port.
- Nu faci burtă ? - Burtă ? Eu ?
Am o croitoreasă divină. Vine o dată pe lună.
- E atât de ieftină ! - Hai, Daphne.
Mi-a spus... Bine.
Știți bancul cu cântăreața la tubă
care a rămas pe o insulă pustie cu un jocheu cu un picior ?
- Nu, cum e ? - Terminați, fetelor ! Gata cu porcăriile.
Au studiat la conservator.
"Au studiat la conservator."
Ce talent !
- Parcă ai cădea într-o cadă cu unt. - Ai grijă, Daphne.
Când eram mic, aveam un vis. Eram încuiat peste noapte într-o cofetărie
și erau bunătăți peste tot.
Erau prăjituri cu jeleu, ecleruri, prăjitură-burete...
Ascultă, prostule ! Gata cu untul și cu cofetăria ! Suntem la regim.
Sigur, Joe.
Nu acolo. E frâna de urgență.
Ai făcut-o și pe asta !
- Ce ? - Mi-ai rupt un sân.
- Repară-l. - Hai să mă ajuți.
Pe aici, Daphne.
L-ai rupt și pe celălalt.
Ne pare foarte rău.
E în regulă, mă temeam că e Sweet Sue.
- N-o să spuneți nimănui, nu ? - Ce ?
Dacă mă mai prind o dată, mă dau afară din orchestră.
Voi sunteți noile basiste și saxofoniste ?
Da, eu sunt Daphne.
Ea e Josephine.
lntrați !
- Eu sunt Sugar Cane. - Bună !
- Sugar Cane ? - Da, mi-am schimbat numele.
Mă chema Sugar Kowalczyk.
- Ești poloneză ? - Da, provin dintr-o familie de muzicieni.
Mama e profesoară de pian, tata era dirijor.
- Unde a dirijat ? - Pe Baltimore & Ohio.
- Eu cânt la ukulele și la voce. - Cântă cu vocea.
Nu sunt prea talentată, dar nici trupa asta nu e.
Stau cu ele pentru că sunt fugară.
- De ce fugi ? - Să nu încep !
Vreți ? E bourbon.
Altă dată.
Să nu credeți că sunt bețivă.
Pot să mă opresc oricând. Dar nu vreau.
- Mai ales când sunt tristă. - Înțelegem.
Toate fetele beau. Dar eu sunt prinsă mereu. E povestea vieții mele.
Mereu am parte de ghinioane.
E cusătura dreaptă ?
Da.
- Ne mai vedem, fetelor. - Pa, Sugar.
N-am cântat cu cine trebuia.
- Cuminte, Daphne. - Ce zici de dulăpiorul de băutură ?
O mișcare greșită și ne aruncă din tren.
Și o să ne pomenim cu poliția, presa și mafia din Chicago.
Aș vrea să împrumut o ceașcă din zăhărelul ei.
Fără dulciuri, unt sau zahăr !
lar i-ai rupt !
Sheboygan. Și tu. Ultima oară ai cântat la cadril ?
Nu, la înmormântări.
Revino printre cei vii. Mai cu viață !
O să încercăm.
Cum au apărut găurile astea ?
Astea ?
Nu știu.
De la șoareci ?
De la început. Și mai cu pasiune !
Bienstock !
Da, Sue. Ce e ?
Credeam că am explicat clar că nu vreau să se bea aici.
Fetelor, a cui e asta ?
Hai, vorbiți !
- Sugar, te-am avertizat. - Vă rog, dle Bienstock.
E ultima picătură. În Kansas City ai adus băutură în sticla de șampon.
Înainte, te-am prins cu berea în ukulele.
Îmi dați sticla ?
Sigur. Fă-ți bagajul ! La următoarea stație... A ta ?
E un pic de bourbon. Mi-a scăpat.
Dă-o încoace !
N-ați spus că ați fost la conservator ?
- Ba da, un an întreg. - Parcă spuneați trei ani.
Am scăpat mai repede, pentru bună purtare.
Două lucruri nu tolerez în timpul programului:
băutura și bărbații.
- Bărbați ? - Nu vă faceți griji pentru asta.
Nici moarte n-am umbla cu bărbați.
Bădărani păroși, cu opt mâini.
Nu vor decât un lucru de la fete.
Vă rog frumos !
De la început, fetelor.
- Scuze. - Îmi dai crema ta ?
Da. Fii cuminte ! Îmi place.
- Hortense, noapte bună ! - Noapte bună, Daphne !
Maude, vise plăcute !
- Noapte bună, Daphne. - Noapte bună, Gloria.
- Noapte bună, Daphne. - Dolores, somn ușor !
- Noapte bună, Emily. - Pupici.
Ce zici de "pupici" ?
Cuminte ! Spune-ți că ești fată.
- Sunt fată. - Ești fată. Ești fată.
Sunt fată. Sunt fată.
Sunt...
Bună !
Uită-te la secțiunea ritmică.
Sunt fată !
Noapte bună, Sugar.
Noapte bună, scumpo !
Mi-a spus "scumpo".
Ce faci ?
Vreau să mă asigur că nu te miști de aici.
Să nu te prind prin altă parte în noaptea asta.
Și dacă trebuie să beau apă ?
- Rezistă. - Să zicem că nu pot.
- Că e o urgență. - Tragi frâna de urgență.
Bienstock. Noile fete sunt cam ciudate.
Cum adică ?
Nu știu, o simt aici.
Ăsta e avantajul ulcerului.
E ca și cum ai avea un semnal de alarmă în tine.
Sue, ai grijă de ulcer. Eu sunt cu ochii pe ele.
Liniștiți-vă și culcați-vă ! Noapte bună, fetelor !
- Noapte bună, Daphne. - Noapte bună, Josephine.
Sunt fată.
Aș vrea să fiu mort.
Sunt fată.
Daphne.
Sugar.
Voiam să-ți mulțumesc pentru că mi-ai luat apărarea. Ești o prietenă adevărată.
N-a fost mare lucru.
M-am gândit că noi, fetele, trebuie să fim unite.
Dacă nu erai tu, m-ar fi datjos din tren.
Aș fi în mijlocul pustietății, stând pe ukulele.
E frig afară.
Când mă gândesc la tine și la bietul tău ukulele...
Dacă te pot ajuta cu ceva...
Am un milion de idei.
Asta era una.
Sweet Sue.
Nu vreau să știe că suntem în cârdășie.
N-o să spunem nimănui. Nici lui Josephine.
Mai bine stau aici până adoarme.
Stai aici cât vrei.
Nu te îngrămădesc, nu ?
Nu, e plăcut.
Când eram mică, în nopți friguroase ca asta,
mă urcam în pat cu sora mea.
Ne îngrămădeam sub pături și ne prefăceam că suntem într-o peșteră,
că încercăm să găsim ieșirea.
Foarte interesant !
- S-a întâmplat ceva ? - Nu, nimic.
Biata de tine ! Tremuri.
E ridicol.
- Ai capul fierbinte. - Ridicol.
- Picioarele sunt reci. - Nu e ridicol ?
Stai să le încălzesc.
- Nu e mai bine ? - Ba da. Sunt fată.
- Ce ai spus ? - Sunt o fată bolnavă.
Plec, până nu mă îmbolnăvesc.
Nu sunt atât de bolnavă.
Am rezistența scăzută.
Sugar, dacă tu simți că suferi de ceva,
cel mai bine e să iei o gură de whisky.
- Ai așa ceva ? - Știu unde se găsește.
Nu te mișca.
- Stai aici. - Bine.
Sus ! Acum.
- Te simți bine ? - Da.
- Cum e sticla ? - Pe jumătate plină.
- Adu niște pahare. - Pahare ?
Doar așa merită să călătorești.
Aprinde luminile. Nu văd ce fac.
Fără lumină ! Nu vrem să știe că dăm o petrecere.
- S-ar putea să vărs. - Varsă.
Vărsăm, ne distrăm, ne jucăm.
S-ar putea să iasă o petrecere surpriză.
- Care e surpriza ? - Nu acum.
- Când ? - Mai întâi bea.
Asta o să-ți crească păr pe piept.
Ai ghicit.
E o petrecere privată sau poate veni oricine ?
E privată, pleacă.
Dolores, mai ai sticla de vermut ?
- Sigur. - Cui îi trebuie vermut ?
Avem bourbon. Putem face Manhattan.
- Bine. - Manhattan ? La ora asta ?
- Adu aparatul pentru cocktail ! - Sugar.
O să-mi strici surpriza.
- Ce e ? - E petrecere la 7.
Petrecere ? Aduc brânză și biscuiți.
Eu aduc aparatul pentru cocktail. la un tirbușon.
Rosella, e petrecere la 7.
- Da ? - Ai un tirbușon ?
- Nu. Are Stella. - la pahare de hârtie.
Bine.
- E petrecere la 7. - Petrecere la 7.
- Da. - Petrecere la 7.
- Poftim vermutul. - E petrecere privată.
Plecați !
Am adus brânză și biscuiți, dacă vă e foame.
Ce faceți ?
E o petrecere pentru doi. Zece pahare ? Ce...
- Fetelor, încetați ! - Nu vreți niște Southern Comfort ?
Southern Comfort ?
O să-i treziți pe vecinii de jos. Josephine.
Atenție cu tirbușonul !
- Poftim un biscuite. - Fără biscuiți în pat.
Plecați și dați propria petrecere !
Poftim aparatul pentru cocktail.
- Păcat că n-avem gheață. - Mai ușor cu vermutul !
13 fete într-o cușetă înseamnă ghinion. 12 trebuie să plece.
- Dați-mi untul de arahide. - Vrea cineva salam ?
Gata cu mâncarea ! O să am furnici dimineața.
Ai cireșe la tine ?
Nu contează.
Cireșe ?
Ce se petrece aici ?
Daphne, unde ești ? Daphne !
Nu e vina mea. Nu le-am invitat eu.
Gata, fetelor !
Ați auzit-o pe Josephine. Toată lumea afară !
- Nu și tu, Sugar. - Mă duc după gheață.
Afară !
Da, Sugar. Restul, afară !
- Nu te bosumfla ! lntră, apa e bună. - la un Manhattan.
- Mai încet ! O să ne dea afară. - Sugar, nu mă lăsa singură.
Hai ! Terminați ! E ora două.
Gata cu distracția. Petrecerea s-a terminat. Toată lumea acasă.
- Ce-i asta ? - Josephine, aici, până nu se topește.
Unde ești, Sugar ? Pune-o aici.
O să dai de naiba.
Fii cu ochii în patru.
Dacă te mai prinde Bienstock...
Ce e cu tine ?
Nu sunt prea deșteaptă.
N-aș spune asta. Ești neatentă.
Nu, sunt proastă. Dacă aveam minte,
nu eram în trenul ăsta de doi bani, cu orchestra asta de doi bani.
De ce ai acceptat postul ?
Cântam cu orchestre de bărbați, dar nu-mi mai permit.
Ai cântat cu bărbați ?
Eu ?
De asta fug.
Am lucrat cu șase orchestre în doi ani. Doamne !
- E greu ? - Sigur.
- Nu poți avea încredere în ei. - N-am încredere în mine.
Am o slăbiciune pentru saxofoniști.
Mai ales pentru tenori.
- Serios ? - Nu știu de ce. Mi se bagă sub piele.
Ajunge să cânte opt măsuri din Come to Me, My Melancholy Baby,
că mă înmoi
și le pic în plasă.
- Chiar așa ? - De fiecare dată.
Și eu cânt saxofon tenor.
- Dar ești fată, slavă Domnului ! - Da.
De asta am intrat în trupă.
Siguranța e pe primul plan. Orice, numai să scap de golani.
- Da. - Nu știi cum sunt.
Te îndrăgostești de ei.
Crezi că o să-ți dea marea și sarea.
Dar apoi împrumută bani de la tine.
Îi cheltuiesc cu femei, pariază pe cai.
Nu mai spune !
Și într-o dimineață te trezești fără tip, fără saxofon.
Rămân în urmă o pereche de șosete
și un tub de pastă de dinți stors.
Te aduni, treci la următoarea slujbă,
la următorul saxofonist.
O iei de la capăt.
Înțelegi ? Nu sunt foarte deșteaptă.
Mintea nu e totul.
O să-ți spun ceva. N-o să mi se mai întâmple.
M-am săturat să am numai ghinioane.
De ce nu vine cu gheața ? Băștinașii se agită.
- Bem ceva ? - Sigur.
- O să fac 25 ani în iunie. - Da ?
Un sfert de secol. Începi să te gândești.
- La ce ? - La viitor.
La un soț. De asta mă bucur că mergem în Florida.
- Ce e acolo ? - Milionari. O grămadă.
larna merg în sud, ca păsările.
- O să prinzi o pasăre bogată ? - Nu-mi pasă cât e de bogat.
Dacă are iaht, vagon personal și propria pastă de dinți.
- Ai dreptul la asta. - Poate o să cunoști și tu unul.
Bogat ca Rockefeller și chipeș ca Johnny Weissmuller.
- Vreau ca al meu să poarte ochelari. - Ochelari ?
Cei cu ochelari sunt blânzi, drăguți, neajutorați.
- N-ai remarcat asta ? - Acum, că mi-ai atras atenția...
Au ochii slăbiți de citit.
Citesc articolele alea minuscule din Wall Street Journal.
Basista știe să dea o petrecere.
Fir-ar să fie !
Pentru zile frumoase !
Sper ca de data asta să ai numai noroc.
Jocheul șchiop îi spune...
- Ce a zis ? - Jocheul șchiop spune:
"Nu-ți face griji, eu călăresc ca fetele."
Îmi cer scuze, m-a apucat sughițul.
Să îi dăm cu gheață pe gât.
Cred că... Ți-a scăpat !
Ce rece e !
- Te rog, nu face asta ! - Se gâdilă !
Nu înțelegi !
Ajutor ! Ajutor, Josephine !
Termină ! Termină !
FRÂNĂ DE URGENȚĂ
- Ce s-a întâmplat ? - Să fiu al naibii.
Adică, o să văd.
Liniște. Ce se petrece ?
Bienstock !
Am ajuns în Florida ?
Îți duc eu instrumentele.
Mulțumesc, Daphne.
Nu e o scumpă ?
Ce mai faceți ?
Uite-i ! Mai mulți milionari decât poți să crezi.
Pun pariu că niciunul n-are sub 75 ani.
75. Trei sferturi de secol. Pune o fată pe gânduri.
Să sperăm că și-au adus nepoții.
Da.
Scuzați-mă !
- Îmi dați voie ? - Sigur.
Sunt Osgood Fielding lll.
Eu sunt Cenușăreasa ll.
Admir fetele cu glezne frumoase.
Și eu. Pa !
- Lăsați-mă să vă duc instrumentele. - Mulțumesc.
Ce drăguț ești !
E o plăcere să vezi sânge tânăr pe aici.
Eu am grupa 0.
Întotdeauna m-a fascinat show business-ul.
- Chiar așa ? - Da.
A costat mult familia mea.
- lnvestiți în spectacole ? - În dansatoare.
Am fost căsătorit de 7-8 ori.
- Nu știți sigur ? - Mama ține socoteala.
- E furioasă pe mine. - Nu mă mir.
Anul ăsta, când George White a inaugurat Scandals,
m-a trimis în Florida.
Acum crede că sunt pe iaht. Pescuind.
Trageți undița, dle Fielding. Nu v-ați ales bine peștele.
Dacă promit să fiu cuminte, luăm cina diseară ?
- Îmi pare rău, trebuie să cânt. - Sigur.
- La ce instrument ? - La bas.
Fascinant !
Folosești arcuș sau ciupești corzile ?
De cele mai multe ori le lovesc.
Cred că ești o fată puternică.
Punem pariu ?
Ultima mea soție a fost contorsionistă.
Putea fuma o țigară pe care o ținea între degetele de la picioare.
- Dar mama a pus capăt relației. - De ce ?
Nu-i plac fetele care fumează.
- La revedere, dle Fielding. - La revedere ?
- Aici urc. - Nu !
Nu scapi așa ușor.
Șofer, fă o tură de parc, încet.
Fii cu ochii la drum.
Ce fel de fată mă credeți ?
- Te rog ! N-o să se mai întâmple. - Asta e sigur !
- Întoarce-te ! - Merg pe jos.
Domnișoară, eu...
Fetelor, astea sunt camerele voastre.
Ochelarii mei ! Unde sunt ?
- Olga și Mary Lou în 412. - Scuzați-mă !
Mary Lou, închide-ți chimonoul când chemi room service.
- Bine. - Josephine și Daphne în 413.
- Mulțumesc. - Dolores și Sugar în 414.
Eu și Sugar ?
Ce voiai ? Un jocheu șchiop ?
Rosella și Emily în 415.
- Păcat că nu ne-au pus la un loc. - Da.
Dar nu-ți face griji, Sugar. O să ne vedem des.
414. Același număr de cameră am avut și în Cincinnati,
ultima oară când am călătorit cu o orchestră de bărbați.
Ce nemernic era !
- Saxofonistul ? - Cine altcineva ? Eram nebună după el.
La 2 noaptea, m-a trimis după hot dog și salată de cartofi.
Nu mai aveau de cartofi, așa că am adus de varză.
- Mi-a aruncat-o în față. - Lasă-i încolo de saxofoniști !
O să cunoști un milionar tânăr.
- De ce ești așa de sigură ? - E intuiția mea feminină.
Sunt gențile tale ?
- Și asta. - Bine, păpușă.
- Bănuiesc că vrei bacșiș. - Las-o baltă !
Amândoi lucrăm aici.
Îmi pare bine că ești aici.
- Pa. - Ascultă...
- La ce oră ieși diseară ? - De ce ?
Sunt în tura de noapte. Am o sticlă de gin pusă deoparte.
Când se face liniște...
Nu ești prea tânăr pentru așa ceva ?
Vrei să-mi vezi permisul ?
Dispari !
Așa îmi plac. Mari și obraznice.
Și scapă de colega de cameră.
- Bătrân pervers ! - Ce s-a întâmplat ?
- Am fost ciupit în lift. - Acum știi cum o duc fetele.
Nici nu sunt drăguță.
Nu le pasă. Ajunge să porți rochie.
E ca și cum ai arăta roșu unui taur.
M-am săturat să fiu roșul. Vreau să fiu taurul.
Hai s-o ștergem de aici !
Unde ?
Mi-ai promis că o întindem cum ajungem în Florida.
- Cum să facem asta ? Suntem lefteri. - Găsim o orchestră de bărbați.
Prostule, în clipa asta,
Ghetre Colombo și ai lui ne caută în toate orchestrele de bărbați.
- E umilitor. - Te-a ciupit. Și ce ?
Preferi să-ți scoți scamele din buric ?
Cât crezi că o putem ține așa ?
Care-i problema ? Ne e bine.
Avem casă și masă, suntem plătiți.
Uite ! Palmieri, pești zburători.
Ce mă iei cu peștii zburători ?
Știu de ce vrei să stai aici. Îți place Sugar.
- Mie ? Sugar ? - V-am văzut șoptind în autobuz,
hlizindu-vă și împrumutându-vă rujurile.
- Eu și Sugar ? - Tu și Sugar !
- Suntem ca două surori ! - Eu sunt zâna bună
și o să fiu cu ochii pe tine.
Sunteți îmbrăcate ?
lntră !
Ați văzut o geantă maro, cu o dungă albă și inițialele mele ?
- Ce ? - Valiza cu hainele de stațiune.
- Nu. - Nu înțeleg.
Mai întâi îmi dispar ochelarii, apoi, o valiză.
- Unde mi-e ukulelele ? - Și un ukulele.
Trebuie să fie un hoț pe aici.
Uite-l ! Bună, Sug !
Mergem să înotăm. Veniți ?
Să înotăm ? Sigur !
Stai puțin. Nu ai costum de baie.
Nu are nevoie. Nici eu n-am.
Nici ea n-are. Nu ?
Putem închiria. Și tu, Josephine ?
O să zac în cadă.
- Într-o zi ca asta ? E superb. - Las-o să zacă. Hai !
- Să nu te arzi, Daphne. - Am loțiune de soare.
Ea mă dă pe mine, eu o dau pe ea. O să ne dăm reciproc.
Pa !
Daphne, termină ! Ce faci ?
E un truc pe care l-am învățat în lift.
Vine unul mare.
Daphne, nu știam că ești atât de solidă.
Să mă fi văzut înainte de regim.
Ce umeri și ce brațe ai !
De la căratul instrumentului.
- Pentru asta te invidiez. - Pentru ce ?
Ai sânii mici.
Hainele stau mai bine pe tine.
Ai grijă !
- Hai să ne jucăm ! - Bine.
Hai, Junior. Trebuie să te culci.
Vreau să mă joc.
Ai auzit-o pe mama ta, Junior. Șterge-o !
Plaja asta nu e destul de mare pentru amândoi. Cară-te !
Mămico !
Asta e.
Îmi plac cafeaua și ceaiul.
Câți băieți mă plac pe mine ?
1 , 2, 3,
4, 5, 6, 7 !
- Îmi pare foarte rău. - E vina mea.
Te-ai rănit ?
- Nu cred. - Aș vrea să te asiguri.
- De ce ? - Când lumea află cine sunt,
își ia un avocat scârbos
și-mi cere trei sferturi de milion la proces.
Eu n-o să te dau în judecată, oricine ai fi.
Mulțumesc.
- Cine ești ? - Serios.
Sugar !
Hai !
Serios.
Salut !
- Nu te-am mai văzut pe undeva ? - Nu prea cred.
- Stai la hotel ? - Nu.
Ai o figură cunoscută.
Probabil că ai mai văzut-o prin ziare sau reviste.
- Vanity Fair. - Asta trebuie să fie.
Vrei să te dai un pic ? Îmi blochezi perspectiva.
La ce te uiți ?
Scot un steag alb-roșu pe iaht, când e timpul pentru cocteiluri.
Ai iaht ?
Care ? Cel mare ?
Cum e atâta agitație în lume,
cred că nimeni n-ar trebui să aibă un iaht mare.
Sunt de acord.
Cine scoate steagul ?
- Soția ? - Nu, stewardul.
Cine face cocteilurile ? Soția ?
Nu, stewardul.
Dacă vrei să știi dacă sunt însurat sau nu...
- Nu mă interesează. - Nu sunt.
Foarte interesant !
- Cum merge bursa ? - E în creștere.
Pun pariu că ai făcut 100 000$ cât am stat de vorbă.
E posibil. Joci la bursă ?
- Nu, cânt la ukulele și cu vocea. - Pentru distracția ta ?
Noi, fetele, cântăm la hotel.
Sweet Sue and Her Society Syncopators.
- Sunteți fete de societate. - Da. De la Bryn Mawr, Vassar.
Facem asta ca să ne amuzăm.
"Syncopators" ? Asta înseamnă că vă place muzica jazz ?
Da, jazzul fierbinte.
Unora le place jazzul. Eu prefer muzica clasică.
Și eu.
De fapt, am petrecut trei ani la conservatorul Sheboygan.
E o școală bună. Familia e de acord cu cariera aleasă ?
Tata a amenințat că mă lasă fără niciun ban.
Dar nu-mi pasă. Mă plictiseam.
- Petreceri... - Baluri de inaugurare.
- Opera. - Partide de vânătoare.
Și aceiași 400 oameni.
Mă mir că nu ne-am mai întâlnit.
Sunt sigur că n-aș fi uitat o fată atât de frumoasă.
Ești drăguț. Pun pariu că ești blând și neajutorat.
Poftim ?
Am o teorie în privința bărbaților cu ochelari.
- Ce teorie ? - O să-ți spun mai târziu.
- Ce faci diseară ? - Diseară ?
Mă gândeam că poate vii la hotel, să ne asculți.
Mi-ar plăcea, dar ar fi dificil.
De ce ?
Vin la mal de două ori pe zi, la reflux.
Pentru scoici. Sunt hobby-ul meu.
- Aduni scoici ? - Ca și tatăl și bunicul meu.
Ai putea spune că avem o pasiune pentru ele.
Am botezat compania petrolieră după ele.
- Shell Oil ? - Fără nume ! Spune-mi Junior.
Sugar ! Sugar !
Haide ! E timpul să te schimbi pentru cină.
Fugi ! Ne vedem mai târziu.
Bine.
Nu !
Ce e, domnișoară ? La ce te uiți ?
Mi se întâmplă mereu.
Și eu l-am recunoscut. A apărut în Vanity Fair.
Vanity Fair ?
- Pleacă ! - Îi stai în drum.
Așteaptă un semnal de pe iaht.
De pe iaht ?
E cel mic. Ea e prietena mea, Daphne. E de la Vassar.
Ce ?
Sau de la Bryn Mawr ?
Am auzit o poveste tristă despre o fată de la Bryn Mawr.
Și-a trădat colega de cameră
și au găsit-o spânzurată cu propriul sutien.
Trebuie să avem grijă ce colege de cameră ne alegem.
Eu plec.
Mi-a făcut plăcere să vă cunosc.
- Să vii să ne asculți. - Dacă se poate.
Nu ne dezamăgi ! O să fie distractiv.
- Adu-ți și iahtul ! - Hai, Daphne.
- Ce zici de el ? - Eu l-am văzut prima !
Să-ți dau un sfat. Dacă aș fi fată, și sunt, aș fi precaută.
Dacă aș fi fost precaută, nu l-aș fi cunoscut.
- Abia aștept să-i spun lui Josephine. - Da, Josephine.
Abia aștept să-i văd fața ! O să fie surprinsă.
Și eu. Hai să fugim să-i spunem imediat.
- Nu trebuie să fugim. - Ba da.
Josephine !
- Nu e aici. - Ce ciudat ! Josie !
Oare unde o fi ?
- Vin mai târziu. - Nu, așteaptă.
Presimt că trebuie să sosească.
Josephine a prevăzut toată povestea.
E incredibil !
- Crezi că s-a dus la cumpărături ? - Asta e.
Ceva îmi spune că o să intre pe ușă în haine complet noi.
- Josephine ! - Nu v-am auzit intrând.
- V-ați distrat, fetelor ? - Josephine, s-a întâmplat ceva minunat.
- Ce ? - Ghici !
- S-a anulat prohibiția ? - Poți și mai mult.
- Am cunoscut unul. - Un ce ?
Shell Oil Junior. Are milioane și ochelari. Are iaht.
Nu mai spune !
Nu numai că are iaht, are și bicicletă.
Daphne.
Povestește-mi despre el !
E tânăr și chipeș. E burlac, e un adevărat domn.
Nu e unul care te pipăie.
Ar fi bine să nu-ți scape.
N-o să-l las să-mi scape. E așa drăguț ! Strânge scoici.
Scoici ? Pentru ce ?
Știi jocul cu scoicile.
Daphne, ne deranjezi.
- O să-l cunoști diseară. - Da ?
A spus că vine să ne asculte. Poate.
Cum adică, poate ?
Am văzut cum te-a privit. Sigur o să vină.
Sper.
Tu ce zici, Josephine ? Ce spune bila de cristal ?
Sugar e aici ?
- Da ? - Ai cheia ?
M-am încuiat pe afară și fac o baltă pe hol.
Ne vedem în sală, fetelor.
Ce îi faci fetei ? Te dai milionar !
Și ce-i cu accentul ăla ? Nimeni nu vorbește așa.
Te-am văzutjucând aceeași festă femeilor.
Și ăsta e cel mai murdar și mai ticălos...
Nu mi-e frică de tine.
Sunt slab, dar sunt vânos.
Joe, o să suferi. Când sunt excitat, sunt ca un tigru.
Nu mă privi așa.
Am glumit. N-am vrut să fac nimic rău.
O să-ți calc personal costumul.
Răspunde la telefon !
Alo ?
Da, camera 413.
De pe un vas ? Da, accept.
Daphne, e băiatul obraznic.
Osgood, cel din lift ?
Mi-ai tras o palmă ?
- Cine e ? - Colega ei de cameră.
Daphne nu poate vorbi acum. E ceva urgent ?
Pentru mine, da. Îi transmiți un mesaj ?
Vreau să ia cina cu mine, pe iaht,
după spectacol.
Am înțeles. Cină, iaht, după spectacol. Îi spun.
- Ce iaht ? - Se numește New Caledonia.
Vechiul Caledonia s-a scufundat la o petrecere, la Cape Hatteras.
Dar să nu-și facă griji.
O să fie o gustare liniștită. Doar noi doi.
Doar voi doi ? Și echipajul ?
S-a rezolvat. Au liber.
O să mâncăm fazan rece și o să bem șampanie.
Am vorbit cu paza de coastă. O să fie lună plină diseară.
Spune-i că am primit discuri cu Rudy Vallee.
Bine gândit ! Daphne e moartă după el.
Pentru cine ? Ce ?
Da, dle Fielding ?
O luați după spectacol, în barca cu motor. La revedere !
Ce ați spus ?
- O să-i transmit mesajul. - Ce mesaj ? Ce barcă ?
Te-ai aranjat ! Fielding vrea să mănânce fazan rece cu tine.
Da ?
Voi trei și vasul acela mare. Tu, el și Rudy Vallee.
N-ai să vezi ! Sună-l și spune-i că nu vin.
Sigur că nu.
Mă duc eu.
O să fii pe iaht cu perversul ăla bătrân ?
Nu, mă duc cu Sugar.
- Și el unde o să fie ? - Pe mal, cu tine.
- Cu mine ? - Exact.
Nu în seara asta, Josephine.
Daphne, iubitul îți face cu mâna.
Duceți-vă naibii amândoi.
E partenerul tău în seara asta. Zâmbește !
Poți și mai bine ! Arată-i dinții, toată personalitatea.
Cum te las să mă convingi să fac așa ceva ? De ce ?
Pentru că suntem prieteni. Doi muschetari.
Lasă-mă cu muschetarii. Cum să-l țin pe mal ?
Spune-i că ai rău de mare. Joacă golf cu el.
Nu rămân în nisip cu tipul ăla !
Care e Daphne ?
Contrabas.
E de la tipul de la masa 7.
- Pentru tine, de la mine ! - Cară-te, idiotule !
Nu trebuie să lași ușa deschisă. Am cheie.
- Ce faci cu florile mele ? - Le împrumut. Le primești înapoi mâine.
Se pare că n-o să vină. E unu fără cinci.
- Crezi că a uitat ? - Știi cum sunt milionarii ăștia.
Astea sunt pentru tine.
Pentru mine ?
E Shell Oil.
- Nu ! - Ba da !
Vrea să iau cina cu el pe iaht.
Mă ia din port.
- Nu ! - Ba da !
Ai auzit-o. Da.
Josephine, închipuie-ți. Eu, Sugar Kowalczyk din Sandusky, Ohio,
pe iahtul unui milionar.
Dacă m-ar vedea mama acum !
Sper ca mama să nu afle niciodată.
Asta a fost tot. Sweet Sue vă spune noapte bună
și vă amintește că toate fetele din orchestră sunt virtuoase.
Și am de gând să rămână așa.
- Succes ! - Mulțumesc.
Ce risipă ! Lună plină, iahtul pustiu.
- Aș vomita. - Hai să dansăm.
E un club pe coastă. Dacă am putea...
Să fiu al naibii ! Chiar are bicicletă.
Cine ?
În legătură cu clubul...
Au o orchestră cubaneză nemaipomenită.
Hai să legăm orchestra la ochi și să dansăm până în zori.
- Știi ceva, dle Fielding ? - Ce ?
Ești dinamită !
Și tu ești o petardă drăguță.
VASE
Salutare !
- Aștepți de mult ? - Nu contează cât aștepți,
ci pe cine aștepți.
Mulțumesc. Și pentru flori.
Am vrut să aduc orhidee din sera noastră,
dar din păcate Long lsland e învăluit în ceață.
lntenția contează.
Nu mai am benzină.
E amuzant că tu nu mai ai benzină. Doar deții Shell Oil.
Asta e.
Am rămas în marșarier.
Abia am luat barca. E un model experimental.
Nu mergem ca lumea.
Putem să mergem cu spatele ? S-ar putea să dureze mai mult.
Nu contează cât durează, ci cine te duce.
Da.
De pe plajă părea mai mic.
Când ești pe el, parcă e un crucișător.
E de dimensiuni standard. Avem trei așa.
- Trei ? - Da. Mama îl ține pe al ei în Southampton.
Al lui tata e în Venezuela. Compania montează o nouă conductă.
Tata e interesat de căi ferate. Baltimore & Ohio.
Care e bordul și care e tribordul ?
Depinde dacă vii sau pleci.
În mod normal pupa e dincolo de pupă.
Asta e puntea,
ca să te poți deplasa dintr-o parte în alta.
- Vrei un pahar de șampanie ? - Mi-ar plăcea. Încotro ?
- Sus și jos ? - Da. Ăsta e adăpostul de furtună.
Îmi place la iahtul ăsta că are mult spațiu în dulap.
Unde o fi lăsat-o stewardul ?
Aici.
Sigur. Ce prost sunt !
Joia mă servesc în salonul mic.
E superb. Ca o vilă plutitoare.
Merge, pentru un burlac.
- Ce pește frumos ! - L-am prins lângă Cape Hatteras.
Ce e ?
Un membru al familiei heringului.
Un hering ?
Nu e incredibil cum bagă peștii ăia mari în borcane mici ?
Se micșorează când sunt marinați.
- Șampanie ? - Mi-ar plăcea.
Până la fund, cum se spune pe mare !
Drum bun !
Uite ce argintărie !
Sunt trofee de tir, de dresaj de câini, de polo pe apă.
Polo pe apă ? Nu e periculos ?
Ba da. S-au înecat doi cai cu mine.
Unde ți-e colecția de scoici ?
Sigur. Unde or fi pus-o ?
Joia mă rătăcesc pe aici.
- Ce e joi ? - Seara liberă a echipajului.
- Adică suntem singuri pe vas ? - Absolut.
N-am mai fost singură cu un bărbat în mijlocul nopții,
- în mijlocul oceanului. - Suntem în siguranță.
Vasul e bine ancorat. E într-o formă perfectă.
Paza de coastă ne anunță dacă e vreun aisberg prin preajmă.
Nu de aisberguri mă tem.
Dar anumiți bărbați ar încerca să profite de o asemenea situație.
Mă flatezi.
Sunt sigură că ești un domn.
Nu e vorba de asta. Sunt inofensiv.
- De ce ? - Nu știu cum să spun,
dar am o chestie cu fetele.
- Ce chestie ? - Mă lasă rece.
Ești frigid ?
E un fel de blocaj mintal.
Când sunt cu o fată, nu simt nimic.
- Ai încercat ? - Și încă cum ! Încerc mereu.
Vezi ? Nimic.
- Absolut nimic ? - Nimic.
- Mă simt oribil. - Draga mea, nu e vina ta.
Din când în când, Mama Natură își bate joc de cineva.
Ceva nu funcționează înăuntru.
- Nu te poți îndrăgosti ? - Nu mai pot.
Am iubit cândva. Dar prefer să nu discut despre asta.
- Vrei niște fazan rece ? - Ce s-a întâmplat ?
- Nu vreau să te plictisesc. - N-ai cum.
Ei bine,
eram în primul an, la Princeton.
Era o fată acolo. O chema Nellie.
Tatăl ei era vicepreședinte la Hupmobile.
Și ea purta ochelari.
În acea vară, ne-am petrecut vacanța la Grand Canyon.
Stăteam pe cea mai înaltă creastă, priveam apusul,
când am simțit impulsul de a ne săruta.
Mi-am scos ochelarii, ea și i-a scos pe ai ei.
Am făcut un pas spre ea,
- ea a făcut un pas spre mine. - Nu !
Da. După opt ore, au recuperat-o cu un catâr.
l-am făcut trei transfuzii. Aveam aceeași grupă, 0 negativ.
Dar era prea târziu.
Ce trist !
De atunci,
nu mai simt nimic, parcă aș avea inima plină de novocaină.
Bietul de tine !
Da. Am toți banii din lume. La ce bun ?
Sos de mentă sau de merișoare ?
Cum poți să te gândești la mâncare în asemenea clipe ?
Ce altceva mă așteaptă ?
- Nu e nicio speranță ? - Familia a făcut tot ce a putut.
Au angajat cele mai frumoase menajere franțuzoaice.
Mi-au luat un om care să-mi citească cărțile interzise în Boston.
Au importat o trupă de dansatoare din Bali,
cu clopoței la glezne și unghii lungi.
Ce risipă de bani !
Ai încercat americance ?
De ce ?
Ai simțit ceva ?
Același lucru.
Ar trebui să mergi la un doctor bun.
Am petrecut șase luni la Viena, cu profesorul Freud, întins pe spate.
Au urmat frații Mayo, injecții, hipnoză, băi minerale.
Dacă n-aș fi un laș, m-aș sinucide.
Nu spune asta.
Trebuie să existe o fată care...
Dacă aș găsi o asemenea fată, m-aș însura cu ea cât ai clipi.
- Îmi faci un serviciu ? - Sigur. Ce ?
Poate că nu sunt dr. Freud sau Mayo, nici o menajeră franțuzoaică,
dar îmi mai dai o șansă ?
Dacă insiști...
- Acum ai simțit ceva ? - Mi-e teamă că nu.
- Îmi pare foarte rău. - Mai vrei șampanie ?
Poate dacă am avea muzică... Cum se fac luminile mai mici ?
Ești drăguță că vrei să mă ajuți, dar n-are sens.
Cred că acolo e comutatorul.
Acolo e radioul.
E ca și cum ai duce la concert un afon.
Nu-ți dai nicio șansă.
Nu te opune.
Relaxează-te !
E ca și cum ai fuma fără să tragi în piept.
Trage în piept.
Daphne,
- iar conduci. - Scuze.
Ei bine ?
Nu știu sigur.
Mai încerci o dată ?
Am simțit ceva ciudat în degete.
Parcă le prăjea cineva la foc mic.
Să mai punem un lemn pe foc.
Cred că ești pe drumul cel bun.
Așa cred. Ți se aburesc ochelarii.
Nu știam că ar putea fi așa.
Mulțumesc.
Mi-au spus că s-a terminat.
lar tu îi faci de râs pe experți.
Băi minerale. Nu prea cred.
Unde ai învățat să săruți așa ?
Vindeam săruturi pentru Fondul Laptelui.
Mâine amintește-mi să trimit 100 000$ în Fondul Laptelui.
- Noapte bună ! - Bună dimineața !
Cât datorez Fondului Laptelui ?
850 000$.
Hai să fie un milion în cap.
Am uitat să-ți dau chitanța.
Salut, Jerry ! E totul sub control ?
Am noutăți.
- Ce s-a întâmplat ? - Sunt logodit.
Felicitări ! Cine e norocoasa ?
Eu sunt.
Ce ?
Osgood m-a cerut în căsătorie. Vrem să ne căsătorim în iunie.
Ce tot spui ? Nu te poți căsători cu Osgood.
- E prea bătrân pentru mine ? - Jerry, doar nu vorbești serios ?
De ce nu ? Se însoară des.
Dar tu ești bărbat !
De ce ar lua un bărbat alt bărbat ?
Pentru siguranță.
- Întinde-te ! Nu te simți bine. - Nu mă lua drept copil.
Știu că e o problemă.
Asta așa e.
Ne trebuie aprobarea mamei lui. Dar nu-mi fac griji, pentru că nu fumez.
- Mai e o problemă. - Care ?
- Ce o să faceți în luna de miere ? - Am discutat asta.
Vrea să meargă pe Riviera, dar eu prefer cascada Niagara.
Ai înnebunit. Cum o să scapi ?
Nu mă aștept să dureze, Joe. O să-i spun adevărul la momentul potrivit.
- Când ? - După ceremonie.
Obținem o anulare rapidă a căsătoriei, îmi oferă o înțelegere
și primesc pensie alimentară în fiecare lună.
- Jerry. Ascultă-mă ! - Ce e ?
Există legi, convenții. Nu se face așa ceva.
Ar putea fi ultima mea șansă de a mă căsători cu un milionar.
Jerry, îmi asculți sfatul ? Las-o baltă !
Spune-ți că ești băiat. Ești băiat.
- Sunt băiat. - Așa, băiete !
Sunt băiat. Sunt băiat.
Aș vrea să mor. Ce băiat sunt !
Ce fac cu cadoul de logodnă ?
- Ce cadou de logodnă ? - Osgood mi-a dat o brățară.
Sunt diamante adevărate !
Normal că sunt adevărate. Crezi că logodnicul meu e un vagabond ?
Va trebui să i-o dau înapoi.
Să nu ne pripim, Jerry !
Nu vrem să-i rănim sentimentele lui Osgood, nu ?
- Stai puțin. - Eu sunt, Sugar.
lntră !
Mi s-a părut că aud voci. Trebuie să discut cu cineva.
N-am chef să dorm.
- Trebuie să bei niște bourbon. - Nu, m-am lăsat de tot.
- Te-ai simțit bine ? - Bine ?
A fost de o frumusețe subtilă.
A fost obraznic ?
Sigur că nu. Chiar a fost pe dos.
- Are nevoie de ajutor. - Pentru ce ?
Ce eleganță ! Să vezi iahtul !
Lumânări, sos de mentă și de merișoare.
Păcat că n-am fost acolo.
O să ne vedem diseară și în fiecare seară.
O să mă ceară în căsătorie
- imediat ce-și face curaj. - Ce curaj !
Daphne a fost cerută în seara asta.
- Serios ? - De un milionar.
Minunat !
- Biata Josephine. - Eu ?
Eu și Daphne avem iubiți.
Dacă ți-am găsi și ție pe cineva...
Am sosit !
A ZECEA CONVENȚlE ANUALĂ A PRlETENlLOR OPEREl lTALlENE
"Prietenii operei italiene." Adică noi.
Înregistrați-vă acolo.
Ghetre Colombo, delegat din Chicago, cartelul de sud.
Mulțumesc.
Salut, Ghetre.
- Cota era 8-1 că nu mai apari. - De ce ?
Credeam că ești supărat din cauza lui Charlie Scobitoare.
- Cu toții trebuie să murim. - Nu se știe niciodată cine urmează.
Du-te la sergent.
- De ce ? - E ordinul Micului Bonaparte.
- Mâinile sus ! - Care-i ideea ?
Micul Bonaparte nu vrea să umblați înarmați.
Ești curat.
Tu nu ești.
Nu e încărcat.
Următorul ! Ce e aici ?
Crosele mele de golf.
- Ce-i asta ? - Crosa de forță.
Ne vedem la banchet, Ghetre.
Unde ai învățat trucul ăsta ieftin ?
Hai, băieți !
Uite-l pe Ghetre Colombo !
Salut, curcane ! Ce te aduce în Florida ?
Am auzit că amatorii de operă au o întrunire.
Am venit, în caz că apucă pe cineva cheful de cântat.
Ce glumă !
Maestre, unde erai la ora 3:00, de Ziua Îndrăgostiților ?
- La Rigoletto. - Care e prenumele lui ? Unde stă ?
- E o operă, ignorantule. - Unde ?
- În garajul de pe strada Clark ? - N-am auzit de strada asta.
Ai auzit de spălătoria Deluxe French de pe Wabash Avenue ?
De ce ?
La o zi după împușcături, ți-ai trimis ghetrele. Aveau sânge pe ei.
M-am tăiat când mă bărbieream.
- Te bărbierești cu ghetrele ? - Dorm cu ele.
Lasă glumele ! Tu l-ai omorât pe Charlie Scobitoare și știm asta.
Tu și mai cine ?
Eu și cei doi martori pe care i-au căutat avocații tăi prin Chicago.
Știți ceva despre garaje sau martori ?
Noi ? Eram la Rigoletto.
Serios.
Nu-ți face griji, Ghetre. Într-o bună zi, o să-i scoatem la suprafață.
Asta va trebui, să-i dezgropați.
Mă simt o ușuratică.
lau bijuterii de la un bărbat pe care-l mint.
Fă-o cât ești tânăr. Aranjează-ți buzele ! Vrei să arăți bine pentru Osgood.
O să-i frâng inima când o să-i spun că nu mă pot mărita cu el.
Asta o să simtă și Sugar când o să afle că nu sunt milionar.
Asta e viața. Nu poți face omletă fără să spargi ouă.
- Ce mă iei cu omletele ? - Bate-mă la cap.
Avem un iaht și o brățară. Tu-l ai pe Osgood, eu, pe Sugar.
Suntem tari.
- Joe. - Ce ?
Ceva îmi spune că omleta o să ne cadă în cap.
Hai, Daphne.
- Sus. - Așteaptă.
La trei.
Nu vreau să par obraznic,
dar n-am avut plăcerea să vă cunosc ?
- Nu. - Cred că te gândești la altele.
- Ați fost prin Chicago ? - Noi ?
N-am călca nici moarte pe acolo.
Etajul trei.
- La ce etaj stai, iubire ? - Nu contează.
Camera 413. Ținem legătura.
Nu ne căuta, te căutăm noi.
Ne-au prins, Joe.
O să ne pună cu spatele la perete și...
Poliția o să găsească două femei moarte, o să ne ducă la morga femeilor
și când o să ne dezbrace o să mor de rușine.
- Gura și împachetează ! - Bine.
- Nu astea ! - Sunt de la Osgood.
Voia să le port diseară.
N-o să mai găsesc alt bărbat atât de bun cu mine.
Dacă scăpăm din hotelul ăsta în viață, știi ce facem ?
Vindem brățara, luăm banii
și pornim spre America de Sud, ne ascundem într-o țară bananieră.
Dacă nu mâncăm decât banane, putem trăia acolo 50 ani.
Dacă scăpăm din hotel.
- Uităm ceva ? - Chestiile de ras.
- Da. - Și mai e Sugar.
Sugar ?
- Camera 414. - Ce faci ?
- Dau un telefon. - Cine are timp de telefoane ?
Nu putem pleca fără să ne luăm la revedere.
De obicei le lași cu buza umflată.
Asta când eram saxofonist. Acum sunt milionar.
Trimite-i o vedere. Gorilele o să ajungă aici în curând.
Camera 414 ? Sunt centrala, un apel de pe mare.
De pe mare ?
Sugar, e pentru tine, de pe iaht.
Alo ?
Draga mea ! Mă bucur să-ți aud din nou vocea.
S-ar putea să vomit.
N-am dormit prea bine.
Sincer să fiu, nici n-am închis ochii.
Eu n-am dormit niciodată mai bine. Am avut un vis minunat.
Eram pe iaht și s-a desprins ancora.
Am plutit zile întregi.
Tu erai căpitanul, eu eram echipajul.
Eram atentă la aisberguri și îți aranjam scoicile, îți făceam cocteiluri,
îți ștergeam ochelarii.
Când m-am trezit, voiam să mă întorc la tine înot.
Da.
În legătură cu întâlnirea de diseară.
Ne vedem pe ponton, imediat după spectacol.
Mi-e teamă că nu pot veni diseară.
Și nici mâine. Trebuie să plec.
A apărut ceva neașteptat. Plec imediat.
Încotro ?
Spre America de Sud ?
Ce neașteptat !
Avem afaceri cu petrol în Venezuela.
Am primit o telegramă de la tata. Comitetul director a hotărât realizarea unei fuziuni.
O fuziune ? Cât o să fii plecat ?
O să dureze o vreme.
De fapt, nu mă mai întorc.
Nu ?
E destul de complicat. Sunt "finanțe superioare".
Președintele sindicatului petrolului din Venezuela
are o fată și...
Genul ăla de fuziune.
Cum e ?
Consilierul financiar spune că e urâțică,
dar așa iese și petrolul.
Am o responsabilitate față de acționari.
Oamenii de rând care și-au investit economiile de o viață.
Sigur, înțeleg. Sau așa cred.
Știam că o să înțelegi. Aș vrea să pot... Să pot face ceva pentru tine.
Ai făcut. Mi-ai dat informații secrete.
Mâine o să-mi sun agentul,
să cumpere 50 000 acțiuni în petrolul venezuelan.
lnteligentă mișcare !
Ai primit florile mele ?
Orhidee din sera mea.
S-a ridicat ceața în Long lsland și le-au adus cu avionul de dimineață.
Ciudat ! Le-am trimis în camera ta.
Ar fi trebuit să ajungă.
Dolores, vezi tu dacă sunt flori afară ?
Da, orhidee albe.
N-am mai avut orhidee albe de la intrarea mea în societate.
Ce-i asta ?
Ce ?
Asta... Un cadou de despărțire.
Diamante adevărate.
Cred că valorează greutatea lor în aur. Ești mereu atât de generos ?
Nu.
Vreau să știi cât sunt de recunoscător pentru ce ai făcut pentru mine.
N-am făcut nimic. S-a întâmplat.
A venit navigatorul. Trebuie să plecăm.
Ridică ancora și drum bun !
Dacă ai nevoie de orchestră la nuntă,
terminăm aici în două săptămâni.
La revedere, draga mea !
Nu știu ce face căpitanul, dar navigatorul pleacă de aici.
- Să o ștergem. - Stai ! Brățara mea !
Unde e brățara mea ?
E brățara noastră.
Unde e brățara noastră ?
Am făcut ce trebuia cu ea.
Ce am făcut ? Ai revenit la vechile tale trucuri.
Fără trucuri, n-am nimic ascuns.
- De data asta e pe bune. - Tu...
Unde e bourbonul ?
Ce e ?
Nu știu. Mi s-a făcut sete.
De unde ai brățara asta ?
- Îți place ? - Mi-a plăcut mereu.
E de la Junior. Pleacă în America de Sud, să se însoare cu alta.
- Sunt finanțe înalte. - Ba e un ticălos.
În locul tău, i-aș arunca brățara peste ochi.
- Daphne. - E primul bărbat drăguț
pe care-l cunosc. E singurul care mi-a dat ceva.
O să-l uiți, Sugar.
Cum aș putea ?
Oriunde m-aș duce, o să văd o benzinărie Shell.
O aduc după ce o golesc.
Ești nebun ? E plin de mafioți aici.
Se instalează gangrena și tu te crezi Diamond Jim Brady.
Cum o să ieșim ? Cum o să mâncăm ?
Dacă e nevoie, facem foamea.
lar vorbești la plural.
Nu pe acolo. Nu vrem să dăm de Ghetre și de amicii lui.
Ești curat pe mâini ?
Bine. Încheie-mă !
Te îmbraci frumos, șefule.
Am vorbit cu ceilalți delegați.
Se spune că Micul Bonaparte e foarte supărat
din cauza lui Charlie Scobitoare.
El și Charlie au cântat în corul bisericii împreună.
Termină, o să dau în plâns.
A luat ultima scobitoare a lui Charlie de la garaj. A tras-o în aur.
Cum vă spuneam,
Micul Bonaparte e moale.
Era ca o stâncă.
Păcat. E timpul să se pensioneze.
Sunt de acord.
Cum îl pensionăm ?
Găsim noi ceva drăguț.
Micul Bonaparte și Charlie Scobitoare
o să cânte iar în cor.
Dar de data asta o să ne asigurăm că nu există martori.
Uite ! Tipele din lift.
Stați cu noi !
Ce au damele ?
Poate că damele nu sunt dame.
Aceleași fețe, aceleași instrumente.
- Și amintirea de la tine. - Cântăreții din garaj.
Nu calcă prin Chicago, așa că terminăm treaba aici. Hai !
Ce facem acum ?
În primul rând, să scăpăm de hainele astea.
LA MULȚl ANl GHETRE
Ce s-a întâmplat ?
Eu și Tiny i-am încolțit, dar i-am pierdut.
- Unde ați fost ? - Cu tine, la Rigoletto.
ldiotule...
E în regulă, șefule. Îi prindem după banchet.
Nu pot fi prea departe.
Mulțumesc.
Mulțumesc, iubitori de operă.
Au trecut 10 ani de când m-am ales președinte al organizației.
Dacă pot spune asta, ați ales bine.
Să studiem dosarele. În ultimul an fiscal,
am făcut 1 12 milioane, înainte de impozitare.
Doar că noi nu plătim impozite.
Ca în orice afacere, am avut și neînțelegeri.
Să ținem un minut de reculegere
pentru cei șapte membri ai filialei din Chicago,
care nu pot fi cu noi pentru că au încasat-o.
Și tu, Ghetre.
Sus !
Încet !
- Știi când ieși ? - Da, când cântă a doua oară:
Bine.
Să nu strici tortul ! Le-am promis copiilor o bucată.
Colegi delegați,
vine o vreme în viața fiecărui director de afacere
când se gândește la pensionare.
Vă rog !
Caut pe cineva capabil să-mi ia locul
așa că am luat în considerare mai mulți candidați.
Există cineva din filiala de sud, din Chicago.
Unii spun că nu-și mai încape în ghetre.
Eu zic că va ajunge departe.
Unii spun că a mers prea departe !
Eu zic că nu poți ține un om bun la pământ.
Sigur, mai are multe de învățat.
Scandalul de Ziua Îndrăgostiților
n-a făcut bine relațiilor publice.
Și lăsând doi martori să scape a fost o neatenție.
Nu vă faceți griji pentru ei. Sunt ca și morți.
Era să-i prind azi.
l-ai lăsat să-ți scape de două ori ?
Unii ar spune că ești neglijent.
Dar eu spun că e uman să greșești și divin să ierți.
Ca să-ți arăt ce cred despre tine,
băieții mi-au spus că e ziua ta,
așa că ți-am făcut un tort.
Ziua mea ?
E abia peste patru luni.
E cam devreme, dar ce contează câteva luni între prieteni ?
Hai, băieți !
Ce glumă bună !
Să mergem !
Prindeți-i !
Ce s-a întâmplat aici ?
Era în tort ceva ce nu le-a priit.
Complimente bucătarului.
Nu pleacă nimeni de aici până nu primesc rețeta.
Vrei să fie un caz federal ?
Da.
- Au scăpat. - Nicio grijă.
Avem oameni în gări, pe șosele, pe aeroport. Nu pot fugi.
- Ai auzit ? - Dar nu supraveghează iahturile.
- Îl suni pe Osgood. - Îl sun pe Osgood. Ce să-i spun ?
- Că fugi cu el, să te măriți. - Fug ?
Dar sunt legi, convenții.
E o convenție. Există și morga femeilor.
Josephine !
Bienstock !
Nu e femeie !
Termină, Sugar.
Niciun tip nu merită așa ceva.
Prinde-o !
Mai încet ! Ce faci aici ?
Josephine ?
Totul e pregătit. Osgood ne așteaptă pe ponton.
Încă n-am ajuns acolo.
Bună !
Prietena mea, Josephine, va fi domnișoara de onoare.
- Îmi pare bine. - Hai !
E nerăbdătoare.
Așteptați-o pe Sugar !
- Altă domnișoară de onoare ? - Ea se ocupă de flori.
- Ce faci ? - Ți-am spus, nu sunt prea deșteaptă.
Să mergem !
Nu mă vrei pe mine, Sugar.
Sunt un mincinos, un prefăcut. Un saxofonist,
unul de nimic, ca cei de care fugi.
Știu. De fiecare dată.
Sugar, fă-ți un serviciu. Du-te la milionari,
ia partea bună a vieții.
Nu salata în față, șosetele,
tubul de pastă stors.
Așa, spune ! Convinge-mă să n-o fac.
Am sunat-o pe mama. A fost atât de fericită, că a plâns.
Vrea să porți rochia ei de mireasă. E din dantelă albă.
Osgood, nu mă pot căsători în rochia mamei tale.
Nu avem aceeași constituție.
- O putem modifica. - Ba nu.
O să fiu cinstit cu tine. Nu ne putem căsători.
De ce nu ?
Ei bine...
În primul rând, nu sunt blondă naturală.
Nu contează.
Fumez mult.
Nu-mi pasă.
Am un trecut oribil.
În ultimii trei ani am trăit cu un saxofonist.
Te iert.
Nu pot avea copii.
- Putem adopta. - Nu înțelegi, Osgood !
- Sunt bărbat. - Nimeni nu e perfect.